To je samo trop volkov. Skoraj smo se je rešili.
Kaleb, vleče me dol! - Trdno se drži!
Beži! - Ne, to morava končati!
Daj, pomagaj mi da jo zakopam.
Kaj pa če jo kdo najde in odkopa?
Potem naj se Bog usmili njegove duše.
BRANTFORD 1 milja
Zdravo, Alan. - Pozdravljeni, gospa Magruder.
Samo naprej, Alan. - Hvala.
Pripravi se da umreš, Parrish!
Ej, Parrish, kam tako hitro?
Beži, Parrish. Beži k očetu. Mi te bomo tukaj počakali.
Zdravo, Carl. - Hej, Alan. Pridi da ti nekaj pokažem.
Skoraj leto dni delam na tem. Danes imam sestanek s tvojim očetom.
To mu želim pokazati. Daj, vzemi ga.
Misliš da mu bo všeč? - Kaj je to?
To je prihodnost. Če to obuje samo ena bejzbolska zvezda ...
... ga bodo vsi kupovali. To bo zadnja moda.
Kaj je?
Nič. - Alan!
Oče, me boš pospremil domov? - Alan, se je Jessup zopet spravil nate?
Sin, s tem se je prej ali slej treba soočiti.
Če se česa bojiš, je najboljši način da se s tem soočiš.
Carl, otroci se ne smejo igrati tukaj notri.
Kaj si mi hotel pokazati? - Samo trenutek, gospod.
Kaj se dogaja?
Kdo je bil?
Jaz, gospod.
Videli so te z mojim dekletom!
Midva sva samo prijatelja. - Zdaj več nista!
Primimo ga! Na njega!
Bedaki!
Norišnica.
Alan? Vrnil si se?
Alan, zopet ... pridi.
Težko delo in odrekanje so karakteristike Bratfordov ...
... že od nekoč, že pri vseh naših prednikih.
Ne glede na nepredvidljive vplive smo ...
Smo napredovali. - Zjutraj sem še vse vedel.
Pojdiva. - Morava govoriti z Alanom.
Midva zdaj greva.
Povedala sem očetu da Billy Jessup ni bil sam.
Če bi vsaj vedel ... - Ni pomembno, oče.
Ponosen sem nate. Uprl si se jim čeprav jih je bilo veliko.
Bil si pravi moški. Odločila sva se ...
... da te pošljeva v šolo Cliffside.
Čestitam.
Ne želita me več imeti pri sebi?
Domnevala sva da si želiš iti v Cliffside.
Parrishovi hodijo tja že od leta 1700.
Tukaj sem tepen zato ker se imenujem Parrish.
Zdaj pa moram še nekam oditi zaradi tega priimka.
Priimek je enak kot pri mojem očetu! - Prav. Zakaj pa ne greš ti?
Saj sem bil. Drugače ne bi bil to kar sem.
Jaz nočem biti kot ti. Morda niti nočem biti Parrish.
Saj ne boš. Vsaj tako dolgo ne dokler se boš tako obnašal.
Nisem pripravljen za Cliffside. - Odhajaš v nedeljo.
In ne želim več poslušati izgovorov. - Nočem se več pogovarjati s teboj!
Sam ... - Kaj je?
Nič.
Kaj delaš tukaj? - Vračam ti kolo.
Ne bi bilo potrebno. Ravno sem šel po njega.
Rekla sem Billu naj preneha.
Lahko bi si prihranila trud. O tem se bova pogovorila drugič.
Kaj je bilo to?
Si tudi ti slišala? - Seveda.
Pridi, našel sem neko čudno igro v tovarni.
"Jumanji. Igra za tistega ki želi zapustiti ta svet."
"Vrži kocke in premakni figuro. Če imaš dvojno ponavljaš met."
"Kdor prvi konča zmaga." Bova igrala?
S takšnimi igrami sem prenehala že pred petimi leti.
Sarah!
Gotovo je magnetno. - Alan, poglej!
"Prihajajo ponoči, rajši pobegni. Te krilate stvari niso zabavne."
Kaj je bilo to? - Ne vem.
Pospravi tole, Alan.
Oh ne. Igra misli da sem vrgel kocke.
Kako to misliš, "igra misli"?
"V džungli boš počakal dokler ne pride 5 ali 8."
"V džungli boš počakal ..." Kaj to pomeni?
26 LET POZNEJE ...
Naredila bom hotel.
Tako velika je ... Judy, Peter, pridita pogledat!
Tukaj bo sprejemnica.
Tukaj v sobi pa šank.
Super. Prepričana sem da boste srečni tukaj skupaj z otroci.
Pravzaprav sta to bratova otroka. Mrtev je, skupaj z ženo.
Ali ni res nekaj posebnega?
In še kako.
Peter več ne govori odkar se je to zgodilo.
Žal mi je.
Komaj sva poznala najine starše, nikdar ju ni bilo.
Smučanje v St. Moritzu, kazino v Monte Carlu, safari v Afriki.
Ne veva niti če sta naju imela rada.
Ko se je jahta potapljala sta nama napisala čudovito poslovilno pismo.
Sporočilo je najdeno v vodi v flaši šampanjca.
Oprostite ...
Bila sta zelo navezana nanju.
Zgodila se je prometna nesreča v Kanadi.
Mi boste dali dokumente? - Brez skrbi, jutri zjutraj.
Poklicati bom morala ključavničarja.
Peter, pospravi igrače.
Odnesi torbo na podstrešje.
Potem pa si bomo privoščili sladoled. In en viski.
Kaj se je zgodilo?
Jaz grem spat v motel. - Za božjo voljo, prosim te!
Ni sledov gvana.
Podobno je bilo temu. - Afriški netopir.
Ena deklica naj bi jih videla tukaj v 60.-tih letih, ampak tukaj ne živijo.
On pravi da je enega videl. - Kar koli je bilo je odšlo.
No, mene tako ne bi skrbeli netopirji.
Kaj pa bi vas skrbelo?
Jaz ne bi mogel živeti v hiši kjer se je zgodil umor.
Mali Alan Parrish. Pravijo da ga je oče ubil.
Truplo je skril nekje v zid.
Ampak najprej ga je razkosal.
Hej, otroka, želita zamuditi prvi dan v šoli?
Tukaj ni netopirjev. - Ali sta slišala?
V tej hiši se ni treba ničesar bati.
Morala bi iti k ravnatelju prvi dan pouka. Kaj naj naredim?
Prav, ne mislimo zdaj na to ampak se najejmo.
Izvedela sva zakaj je bila ta hiša tako poceni.
Pred 26 leti je tukaj izginil nek deček, Alan Parrish.
Starša sta ga ubila in skrila nekje med zidove.
Dovolj imam tvojih laži, mlada dama. Imaš prepoved izhoda.
Tako ne vem kam bi lahko šla v tem neumnem mestu.
In nisem se zlagala.
Ali si slišal kaj malo prej?
Pogrešaš mamo in očeta?
Ne. - Lažnivka.
Prenehaj, mislili bodo da nisi normalna.
Kaj pa bodo mislili o tebi če ne boš začel zopet govoriti?
Grem v pisarno. Šolski avtobus bo kmalu tukaj.
Imata hišne ključe?
Ali me sploh poslušata?
Halo? Halo?
Kaj je? - Naj počakam da pride avtobus?
Sta vajina starša čakala z vama?
Ne. - Sigurno? Lahko vaju odpeljem.
Ne skrbi, avtobus bo kmalu tukaj.
Prav. Bodita pridna danes.
Tudi ti slišiš, ali ne? - Kaj?
Odkod se sliši?
Odnesiva jo tja.
Čudno. Zataknila sta se.
"Jumanji. Igra za tistega ki želi zapustiti ta svet. Vrzi kocke in premakni figuro."
"Če imaš dvojno ponavljaš met. Kdor prvi konča zmaga."
Morda pa so mikročipi.
Ti začni.
6.
"Drobni mali ti naredijo da vreščiš in bežiš."
Nikar!
"To ne bo lahka naloga. Opice motijo ekspedicijo."
Poslušaj.
Opice so prišle iz igre. In komarji tudi.
Tega dela še nisem videla.
"Avanturisti, pazite."
"Ne začenjajte igre če je ne mislite dokončati."
"Vse posledice igre izginejo ko eden igralec konča in pove ime igre."
Opice so odšle.
Čakaj! Če dokončava igro bo vse to izginilo.
Rajši to hitro narediva če ne se bo teta Nora razpočila.
Hitro bova končala. Igra ni posebej težka.
Pet.
"Ima ostre zobe, všeč mu je vaš okus."
"Rajši se umaknite, ne morete ga pregovoriti."
To mi ni všeč, niti najmanj.
Nekdo je tukaj.
Nemogoče, Peter. To je halucinacija.
Beži, Peter!
Vrnil sem se.
Moje kolo.
Nekdo je vrgel 5 ali 8.
On je bil.
Hvala!
Hvala! Oprosti če sem te prestrašil.
Vrnil sem se. Mama! Oče!
Doma sem! Vrnil sem se!
Jaz sem, Alan. Mama! Oče!
Doma sem! Vrnil sem se!
Si ti moja sestra?
Ne, jaz sem Judy, on pa je Peter.
Kje je mama? Je oče v tovarni?
Si ti ... Alan Parrish?
Ja. In kdo sta vidva? - Midva zdaj tukaj živiva.
Kje sta mama in oče? - Ne vem.
Hiša je bila leta prazna.
Vsi so mislili da si mrtev.
Žal mi je.
Daj mi še enkrat opis. - Rdeč plašč in dolgi lasje.
Dol z mojega avta, takoj na pločnik.
Katero leto? - Najnovejši je.
Ne, ne, katerega leta smo? - 1995, saj se spomniš.
Lahko dobim dokumente? Ali pa so ostali v drugem kostimu?
26 let ... - Ste od tukaj?
Bil sem, ampak sem bil v Jumanjiju. - V Indoneziji z WWF.
Ja, to je najin stric. - Se vedno tako oblači?
Ja, je vegetarijanec. - Pojdite ven!
Opice.
Je vse v redu z njim?
Poškodoval si je glavo pred nekaj meseci.
Čakaj! Kam greš? - Poiskat očeta.
Čakaj!
Tukaj je moj oče delal čevlje.
Najboljše čevlje v deželi.
Oprostite.
Počasi, mala.
Kaj se je zgodilo tovarni?
Propadla je. Tako kot vse v mestu.
Hladno je zunaj. Bi malo kave?
Zakaj so jo zaprli?
Ko mu je pobegnil sin ga je Sam iskal povsod.
Ni mu bilo žal časa in denarja.
Čez čas je prenehal delati.
Nič ga ni več zanimalo.
Nihče ni imel rajši tega fanta kot Sam.
Vzemi ali pa boš zmrznil zunaj.
Hvala. Parrishovi so še tukaj?
Včasih ju grem pogledat.
Poišči ju na Adams Streetu.
Tudi najini starši so mrtvi.
Bila sta na Srednjem vzhodu na mirovnih pregovorih ko ...
Najin oče je bil svetovalec.
Stavim da ga pogrešata. Tako kot jaz.
Zopet odhaja.
Vem da si malo vznemirjen ampak morali bi končati igro.
Končati? Zakaj pa rabita mene? - Za vsak primer, če naju bo strah.
Zgoraj je lev, kaj naj z njim? - Ali izgledam kot krotitelj živali?
Najina teta se bo vrnila domov. - Upam da ni alergična na mačke.
Larry, nosila. Pomagaj mi.
Je poškodovana? - Mislim da jo je nekaj pičilo.
Ja, še en vbod. - Že petdeset, kaj se tukaj dogaja?
Ali ni to gospa Thomas?
Kdo? - Agent za nepremičnine.
Poslušajta, ali slišita? - Kaj?
Hitro v avto.
Premislita, kaj je prišlo iz igre pred menoj?
Lev, polno opic in ... - Tole!
Ne bojta se. To je samo hrošč. Tukaj smo na varnem.
Ne more do nas dokler smo spodaj.
Ne more skozi okno. Na varnem smo.
Veste voziti avto? Ne? Kar brez strahu.
Oče mi je enkrat pustil voziti.
Lahko je, gremo.
Streha!
Otroška igra.
Alan ... - Ahhh!
Drži jo daleč proč od mene!
Kdaj nama boš pomagal igrati? Najina teta bo kmalu nazaj.
Prav, povejta ji da je bivša lastnica hiše.
Zdaj ko ni več mojih staršev ta hiša pripada meni.
Hvala Bogu, nič več bananinih listov.
Kaj bodo te opice naredile ekološkemu sistemu tukaj okrog?
Kaj je s teboj? Si se bril s kosom stekla?
Kaj pa se je zgodilo tebi? Si se oblekla na bolšjem sejmu?
Kaj hočeš, nikoli še se nisem bril. - Kam greš?
Kaj pa če bi s Petrom igrala ti pa bi samo gledal?
Hvala, sem že vse videl. - Kaj pa boš potem?
Ne vem, nadaljeval bom tam kjer sem ostal.
Zanima me če gospa Niedermayer še uči šesti razred.
Pojdiva, tako nama ne bo pomagal. Strah ga je.
Kaj si rekel? - Da te je strah. Saj to ni nič hudega.
Greva v dnevno sobo.
Nimata pojma v kaj se spuščata.
Ni pomembno, uspelo nama bo. Ne rabiva tvoje pomoči.
Jaz pa ne mislim tako.
Mislita da so opice, komarji in levi kaj hudega? To je šele začetek.
Videl sem stvari ki so kot v nočnih morah.
Stvari ki si jih ne moreta niti zamisliti. Stvari ki jih sploh ne moreta videti.
Tam so sence ki te zasledujejo ponoči.
Slišiš da nekdo kriči. Potem jih slišiš da nekaj jedo ...
... in moliš da ne boš za posladek.
Strah? Vidva sploh ne vesta kaj je strah.
Brez mene ne bosta vzdržala niti pet minut.
Torej ... nama boš pomagal?
Gledal bom.
In ni me strah.
Peter, to je bilo cool.
Enostavna psihologija. Oče je to delal z menoj.
Pripravljen? - Ja.
Alan, si pripravljen? - Za to ne moreš biti pripravljen.
Poskusi še enkrat.
Alan, ne deluje.
Ne ... nisi ti na vrsti.
Sem, bila sem prva in Peter je metal dvakrat ker je imel dvojno.
Zdaj sem jaz na vrsti. - Ne, poglejta.
Ti dve figuri sta vajini, ali ne? Čigavi pa sta ti dve?
Slon je bil moja figura.
Igrata igro ki sem jo jaz začel leta 1969.
Tudi jaz bom moral igrati.
Nisem jaz na vrsti. - Kdo pa potem?
Sarah Whittle.
Nekoč je stanovala tukaj.
Na tem mestu me kar strese.
Tukaj na verandi sva se igrala.
Prepričan sem da je ni več tukaj. Poročila se je z Billyjem Jessupom.
Vprašajmo, morda ve kje živi Sarah. - Gotovo ve, ona je medij.
Tako je.
To sem si zapomnil veliko večje.
Gospa, nam lahko pomagate? - Ali imate dogovorjeno?
Ne, nekoga iščemo. - Madam Serena je zasedena.
Morda nam lahko pomagate.
Kaj pa je? - Iščemo nekoga ki je tukaj stanoval.
Ne, jaz tukaj stanujem že od nekdaj. - Potem poznate Sarah Whittle.
Kaj želite od Sarah Whittle?
Sarah?
Ne imenujem se več tako.
Sarah Whittle? - Kaj želite?
Pred 26 leti si igrala eno igro z majhnim fantom na koncu ulice.
Igro z bobni.
Kako veste za to? - Ta deček sem bil jaz, Sarah.
Alan?
Ubil si jo.
Pustite sporočilo. Doktor vas bo poklical nazaj.
Doktor Borstein, jaz sem Sarah Whittle. Nujno me pokličite.
Rabim vašo pomoč.
Tista stvar o kateri sva govorila, tisto kar se ni zgodilo ...
... o tistem dečku ki ni izginil ...
... zdaj sedim zraven njega in pijeva limonado.
Zares me zanima kako boste to razložili.
Pokličite me, nujno. - Dokler čakamo ...
Ne! Bila sem 2000 ur na terapijah da so me prepričali da ta stvar ne obstaja.
Poskušala sem pozabiti to mojo fantazijsko zgodbo.
Sarah! Bile je grozno, res je bilo. Ampak vse je bilo resnično.
Ne, tvoj oče te je ubil in te razsekal na kose.
Sarah! Daj no? Da bi moj oče to storil?
Moj oče se me ni dotaknil niti da bi me objel, da pa bi me razkosal?
Pred 26 leti sva začela igrati eno majhno igro.
Zdaj pa sediva in jo končajva.
In veš kaj? Ti si na vrsti.
Ne ...
Igraj, Sarah.
Prav. Daj kocke in pojdi domov. Nihče te ne bo silil da igraš.
Moj Bog! Kako si lahko to storil? - Zakon džungle, Sarah. Navadiš se.
In jaz sem si te zamišljala kot svetnika.
Daj, preberi.
"Rastejo hitreje kot bambus. Pazi da te ne ulovijo."
Fantastično! - Reci da to ni res.
O, pa je. Umaknite se od zidov. Ničesar se ne dotikajte.
Ne delajte naglih kretenj.
Prelepi so. - Res so prelepi.
Ne dotikajte se vijoličnih. Strupeni so.
Ne približujte se debelim vejam in velikim rumenim ustom.
Kakšnim rumenim ustom?
Držim te! - Na pomoč!
Ne daj se! - Držite ga! Takoj se vrnem.
Oprosti, Angus.
Čas za žetev!
Je vse v redu?
Moj Bog!
Moj avto!
Ne morem verjeti. Vžgi. Prosim te.
Carl? Odgovori. - Halo, Carl tukaj.
Kje si bil? To je nujno. Imamo živali pri Semi in Bertu.
Pokliči Stana in Willyja. Moram paziti na enega sumljivega tipa.
Moral bi iti za gasilca.
Sarah!
Umakni svoje roke z mene! - Igra še ni končana.
Zame je. Nisi več v džungli. Ne delaj tako z menoj!
Hoče kdo hladen čaj? Naredila bom malo čaja.
Prosim, zadnjič mi je ta igra uničila življenje.
Uničila ti je življenje?
"V džungli boš počakal dokler ne pride 5 ali 8."
Bila sem majhna, Alan. Ti pa si izginil.
Netopirji so me obkrožili in me zasledovali po poti.
Bilo me je strah. Žal mi je, Alan.
Nihče mi ni verjel. Bila sem sama. - Tudi jaz sem bil sam, 26 let, Sarah.
Tako kot jaz.
Razumemo te, Sarah. Tudi nas je strah.
Ampak če končamo igro bo vse to izginilo.
Kaj pa če ostanem v igri? - Ne boš.
Jaz ne bom nehal igrati. - Niti jaz.
Tudi jaz ne.
Daj, Sarah. - Prosim.
Vedela sem da bo to slab dan.
Daj, brez skrbi. Uspelo nam bo. Biti moramo hladnokrvni.
Uspelo nam bo.
"Lovec iz džungle bo prišel ..."
" ... in počutil se boš kot izgubljeni deček."
Kaj je to? - Van Pelt.
Bedni strahopetec! Pridi nazaj in se bori kot mož!
Zgrešil si, fant moj. Prihajam če si pripravljen ali ne.
Hej, ti!
Roke v zrak!
Ne morem verjeti!
Če se Alan izvleče se bodo takšne stvari dogajale naprej.
Ko pokažeš jezo privlečeš negativno energijo.
In potem končaš v džungli. To ni bila nesreča. Nesreč ni.
Kdo igra? - Jaz sem na vrsti. - Res? Super.
Lahko bi rekel da prihaja nekdo ki lovi ljudi!
Pojavil se je že ko sem metal kocke!
Je on razlog zakaj nisi hotel igrati?
Tudi ti nisi hotel igrati?
Gospod "Pred 26 leti sva začela eno majhno igro in jo morava končati"?
Kaj ima Van Pelt proti tebi? - On je lovec. Lovi stvari.
In zdaj lovi mene. - Zakaj tebe?
Zakaj mene? Ne vem. Kar koli storim ga živcira.
Morda rabi trofejo in bi me rad nagačil. - Ti si na vrsti.
Pogovori se z njim. - Ali si nora? Oborožen je.
Ne govori mi več da sem nora. Nikoli.
Tukaj mislijo da sem nora zaradi te igre.
Morda bi morala metati. - Ja.
Se ti sanja kaj so vsi mislili o majhni deklici ki je videla kako so te ubili?
Nihče ni prišel na zabave za rojstni dan. - Hej, jaz mečem.
Zdaj mečem.
Kar vrzi.
"To kar slišiš ni grom. Ostati miren bi bilo sedaj neumno."
Tiho.
Bežimo! Stampedo divjih živali!
Igra!
Ne obračajte se!
Ne igre!
Kam greš? - Proti vodi gre!
Jaz sem, teta Nora. Kje sta bila? - Žal mi je, napačna številka.
Čakajte me!
Izvolite. - Takšne naboje.
Tega ne delajo že od leta 1903.
Prekleto! Potem rabim nadomestno orožje.
Morali boste počakati in izpolniti tole.
No, lahko jih tudi jaz izpolnim.
Louise ...
Če vas kdo vpraša ... tega niste kupili tukaj.
Saj ne delate na pošti, ali ne?
Alan!
Tiho!
Peter!
Peter, je vse v redu? - Bil si super.
Kar streslo me je. - To si zares dobro naredil.
Ni slabo. Daj mi igro in gremo.
Oh ne.
Obnašajte se naravno.
Skrij igro.
Kadarkoli so težave naletim na tebe. - Na mene? Ne vem o čem govorite.
Pojdi na postajo, nekaj te želim vprašati. - Nikamor ne grem!
Samo trenutek, nikamor ne more iti. - Da, on je njen zaročenec.
Mislil se da je vajin stric? - Je že v redu, kmalu se vrnem.
Se spomniš da si rekel da ne boš nikoli zapustil prijateljev?
To igro bomo končali pozneje.
Van Pelt ... - Predlagam da greste domov ... zdaj.
Kako naj zdaj končamo igro. - Ne moremo, ne brez Alana.
Judy! - Kaj se je zgodilo?
Mislil sem končati igro. Manjkalo mi je 10 polj.
"Pravila igre so bila prekršena, šel boš nazaj več kakor misliš."
Hotel si varati?
Ne, kocke sem pustil pasti tako da bi bilo dva krat pet.
Ja, "dragi", temu se reče varanje.
Peter, tvoje roke. Poglej svoje roke!
Gredo proti Parrish parku. Ne moremo jih ustaviti.
Pokličite nacionalno gardo. - Kaj se tukaj dogaja? Vem da veš.
Ja, vem. Ampak če ti rečem mi ne boš verjel, Carl.
Hej, kako veš da mi je ime Carl? - Vem še veliko več.
Delal si pri Parrishevih. Klicali so te "človek soula".
Ja, tako je. Tam sem delal. Potem pa me je stari odpustil.
Imel sem nekaj kar bi spremenilo to mesto.
Tvoji čevlji. - Točno.
Carl, vem da to ne pomeni veliko po 26 letih ...
... ampak žal mi je. Žal mi je.
Zakaj ti je žal. - Jaz sem, Alan.
Kaj se dogaja. - No ja, morda je razprodaja.
Saj si videla tri opice na policijskem motorju?
Ja. - Pridna. Gremo.
Ne deluje
Prav, morda lahko plačamo kavcijo s čekom.
Sporočite onemu strahopetcu ...
Daj mi to ...!
Na pomoč! Pomagajte mi! Pomagajte mi ven!
Tam je. - Tukaj počakajta.
Imam te, deklina ... Ko bo Alan to slišal te bo prišel rešit.
Saj niti ne ve da sem tukaj. Načrt ne bo deloval. Torej adijo ...
Ne premikaj se če ne streljam v glavo. - Pokličite policijo!
To bi moralo delovati. - Oh, ja ...
Preverjam ceno!
Če me spustiš lahko ustavim vse to.
Resnico govorim. Prosim, moraš me spustiti.
Vem da mi bo žal za to.
Na miru bodi.
Tako, osvobodil sem te. In kaj bova zdaj?
Ti boš ostal tukaj. - To so moje lisice. Daj mi ključe!
To je za tvoje dobro. - Ključi! - Nekoč mi boš še hvaležen.
Ima tudi talce, žensko in dva otroka.
Gre za oboroženega tipa od prej. Javi se, Carl.
Kje je to? - Diskontna prodajalna.
Je že v redu.
Ne boj se. Enkrat sem že vozil.
Med Monroe in Elm. - Kitajska cerkev?
Zdaj je hitra prehrana. Vsaj bila je, če še je kaj ostalo.
Judy!
Družbo imava. - Odlično. Naj naju kar spremlja.
Tukaj je igra.
Prekleto!
Ugasni sireno. - V redu, imam jo.
Prenehaj se cmeriti. Ustrelil bi te lahko kadarkoli.
Zakaj me nisi? - Nisi ti vrgla kock, pač pa Alan.
Tam je. Zaviraj.
Zavore! - Zaviraj!
Moral bi priti vsak trenutek.
Sarah! Je vse v redu? Kje je Peter.?
Tukaj sem.
Fantastično.
Zapomni si, vedno lahko obvladuješ situacijo.
Konec tretje kasete.
Zadnje novice. V Brantfordu ...
... je zdravniško pomoč iskalo najmanj 98 ljudi.
Simptomi so visoka vročina in napadi vrtoglavice.
Pogovori se z njim, Alan, prosim. - Kaj? Nimamo časa, prav?
Vem, ampak samo deček je. Hotel je pomagati.
Judy, pridi.
Opozoril sem vaju, Peter, ampak hotela sta igrati.
Jočeš? Ne jokaj, samo hrabro.
Jok ni še nikomur pomagal.
Če imaš težave se z njimi spoprimi kot človek.
Žal mi je. 26 let sem bil v džungli pa sem enak kot moj oče.
Pridi sem, žal mi je. Saj ni nič hudega.
Normalno je da te je strah. - Saj ni to.
Kaj pa je potem?
V redu, pripravljen?
Ne boj se, kmalu bo vse enako kot prej.
Usedimo se skupaj in končajmo igro.
Vseeno koliko bo stalo.
Naenkrat se počutim kakor doma.
Lorraine, grem v hišo Parrishevih. Pošlji mi okrepitev.
Lorraine?
Čakajte. - Kaj je zdaj?
Imate težave, gospa? - Me lahko odpeljete v vilo Parrish?
Imate dva otroka? - O Bog! Kaj se je zgodilo?
Vstopite. Pojasnil vam bom po poti.
Prav! Kar imej ga! Morava priti v vašo hišo.
Ne moremo igrati kje drugje? Ne, jaz sem v tem odrasel.
Nič tukaj me ne more prestrašiti.
Jaz sem na vrsti. - Sarah, če dobiš 12 si zmagala.
Pripravljeni? Gremo.
Ni pomembno.
"Enkrat na mesec z mlado luno pihal bo monsun ..."
" ... v tvoji laguni". Monsun. Na srečo smo pod streho.
Malo dežja ne škodi. - Ne, veliko dežja pa te lahko ubije.
Kaj bomo zdaj? - V zgornje nadstropje!
Držite se skupaj.
Je vse v redu, Peter?
Alan, kaj je to?
Plavaj!
Splezaj na mizo!
Vzpni se na lestenec!
Judy! Peter! - Pustite mene. Gotovo ni nič posebnega.
Verjetno imata televizijo preveč glasno.
To sem vedno hotel storiti. Umaknite se.
Alan, daj mi roko!
Primi mojo roko! - Ujel sem te!
Vzemi igro.
Je vse v redu? - Ja.
Alan, napadel si aligatorja zaradi mene.
Bil je krokodil. Aligatorji nimajo takih lusk na strani.
Moja napaka.
Jaz sem na vrsti. Že vem!
Polkovnik iz knjižnice z ključi.
Našel sem.
"Pazi se poda na katerem stojiš, hitrejši je kakor živi pesek."
Pomagajte mi! - Miren bodi. Ne vznemirjaj se.
Miren sem. - Alan, vzemi tole.
Prav, vrzi!
Ne jemljite stvari ki se razstavljajo!
"Je lekcija ..."
"... ki se je boš naučila ..."
Ujela sem te!
"... včasih se moraš vrniti nazaj."
Te boli? - Oh, ne.
Hvala, Judy, hvala. Hitro si razmišljala.
Midva s Sarah bi se rada izvlekla iz poda. Ti si na vrsti, Peter.
Mislila sem da te bom zopet izgubila. - Hvala da si tokrat ostala.
"Rabiš roko v pomoč, počakaj, srečo imaš, vsak jih ima osem."
Kaj je? - Nič. - Brez razloga že ne kričita.
Peter, oče je imel v drvarnici sekiro, pojdi po njo!
Judy? Peter?
Teta Nora, jaz sem, Peter.
Ti bom pojasnil pozneje.
Sarah, ti si na vrsti. Če dobiš 7 si zmagala.
Ne morem metati! - Daj kocke v usta!
Judy, prinesi igro bližje!
Judy!
Je vse v redu? - Ja, pomagaj jima.
Daj, Judy!
Daj mi kocki.
"Malo manjka, pa boš tam, zdaj se bo še zemlja tresla."
Končati moramo igro, drugače je konec z nami.
Vzemi igro! - Ne, ne bom te spustila!
Ne premikaj se!
Dvigni se.
Kaj imaš v roki?
Odvrzi!
Žal mi je, igre je konec.
Začni bežati. - Ne.
Te ni nič strah? - Ne strah, panika me lovi.
Ampak moj oče je rekel da se moram spoprijeti s tem česa se bojim.
Vsaka čast, končno se obnašaš kot mož.
Zadnje besede?
Jumanji. - Kaj?
Jumanji!
Ne, Alan, ne!
Pozabil sem svoj govor.
Srečen sem da si se vrnil. - Samo pet minut me ni bilo.
Zdela se mi je cela večnost.
Mislil sem da več nočeš govoriti z menoj.
Res sem to rekel. Žal mi je.
Alan, prej sem se razjezil ...
... tudi meni je žal. Oprosti.
Ni ti treba iti v Cliffside če nočeš.
Jutri se bova pogovorila. Kot mož z možem.
Kaj pa kot oče in sin? - Odlično.
Hej, iti moram, saj sem častni gost.
Oče ...
Takrat, 1969... Danes v tovarni ...
Carl ni bil kriv. Jaz sem dal čevelj na trak.
Veseli me da si mi povedal.
Hvala. - Adijo, oče.
Joj! Judy in Peter! - Alan ... ni ju tam.
Smo v letu 1969. Nista se še niti rodila.
Počasi pozabljam kako je če si odrasel.
Je že v redu, dokler ne pozabiva na naju. - In na Judy in Petra.
Alan, nekaj sem hotela narediti ...
... in to moram storiti preden preveč pozabim.
Verjetno ne moreš v avtošolo v šestem razredu?
Oče, nov model je super. Ne, to je nov model čevlja.
Tukaj so. - Vidiva se jutri na letališču.
Vidva bosta najlepše božično darilo.
So že tukaj?
Jim! Veseli me da sta lahko prišla. - To je moja žena, Martha.
To je Sarah. - Kje sta otroka?
O Bog, tukaj sta. - Kako veste?
Ugibam, samo ugibam. - Ja, to sta najina otroka ...
... Judy in Peter. Otroka, pozdravita Parrisheve.
Veseli me. - Nič se nista spremenila ...
Zdi se mi da ju dobro poznam zaradi ...
Ker sta Alanu toliko govorila o njima.
Grem po darila.
Obožujem otroke. - Vesel božič.
Kdaj lahko začnete? - Pravzaprav sva hotela najprej ...
... na smučanje z avtom v Kanado ... - Ne!
Oprostite, ampak ...
... nujno rabimo reklamo za en naš nov izdelek.
Prav, lahko začnem že drug teden.
Tukaj so vsi s katerimi boš delal.
Pridite. naša hiša je bila ... ... vaša ... naša hiša naj bo vaša.
Kakšen zvok je to?
Prevod BorisP,sinhroniziral_GERMO_